FIŞA DE CARTE VECHE

DOMENIUL: CARTE VECHE

Reprezintă fişa de carte veche.

FIŞA ANALITICĂ DE EVIDENŢĂ NR.

Se notează un număr înscris într-un registru intern creat special pentru acest domeniu

DEŢINĂTOR

Numele deţinătorului (instituţie de stat sau de cult, şi, numai cu acord anticipat, persoană sau instituţie privată).

Câmpul se completează cu numele întreg sau cu sigla instituţiei culturale care deţine bunul ce urmează a fi fişat, urmat de localitatea de reşedinţă.

Exemplu:
DEŢINĂTOR:		Muzeul Literaturii Române Bucureşti	sau
DEŢINĂTOR:		MLR Bucureşti

COD DEŢINĂTOR

Conţine codul deţinătorului bunului cultural (muzeu, colecţie aparţinând cultelor, colecţie şcolară, etc.), conform Listei de autoritate "Deţinători", iniţiată în 1980 şi completată permanent de atunci la CIMEC. Codul de deţinător unic la nivel naţional a fost acordat pe unitate fizică distinctă (sediu de muzeu, sediu de secţie a unui muzeu), deci pe adresă, pentru a permite indicarea cât mai precisă a locaţiei deţinătorului şi, respectiv, a bunului fişat. Codul unui deţinător se menţine neschimbat, indiferent de modificările de denumire, adresă, subordonare administrativă apărute de-a lungul timpului, permiţând identificarea deţinătorului.
Dacă nu cunoaşteţi codul de deţinător, consultaţi lista de deţinători, identificaţi deţinătorul după judeţ, localitate, denumire, adresă şi preluaţi codul numeric al acestuia. Dacă deţinătorul căutat nu există în listă, solicitaţi la CIMEC înscrierea deţinătorului în listă şi acordarea unui cod.

Exemplu:
COD DEŢINĂTOR:		6900500 (pentru Muzeul Naţional al Unirii Alba Iulia)
COD DEŢINĂTOR:		7083500 (pentru Muzeul Municipiului Bucureşti)

Pentru obiectele aflate în custodie, se completează codul deţinătorului de la care este luat bunul în custodie.

NR. INVENTAR

Câmpul conţine numărul de inventar actual al lucrării. Acesta poate fi o cifră, o combinaţie de sigle şi cifre, un număr cu subnumere etc.

Exemplu:
NR. INVENTAR:			964350
NR. INVENTAR:			MI90232

NR. INVENTAR VECHI 

Câmpul conţine numărul vechi din registrul de inventar transcris. Numărul de inventar vechi este necesar pentru a se stabili concordanţe între numărul de inventar actual şi cel care a apărut în cataloage sau în publicaţii mai vechi.

COTA

Câmpul conţine cota cărţii din colecţia respectivă.
Cota se stabileşte în funcţie de dimensiunea cărţii:
I  până la 20 cm; II  20 – 25 cm; III 25-30 cm; IV 30-38 cm; V în rest

COLECŢIE

Câmpul se va completa cu denumirea colecţiei din care face parte obiectul fişat (conform clasificării colecţiilor din muzeu, bibliotecă).

Exemplu:
COLECŢIE:		Lucian Blaga

NR. INV. COLECŢIE 

Câmpul conţine numărul de inventar al colecţiei din care face parte piesa (conform clasificării colecţiilor din muzeu). Este necesar din aceleaşi considerente ca în cazul NR. INVENTAR.

Exemplu:		LB12

CLASAT

Câmpul conţine informaţii despre regimul de protecţie al obiectului prevăzut de Legea 182/2000  şi conform Normelor de clasare.
Se alege opţiunea "clasat", în cazul în care obiectul a fost clasat în urma validării propunerii de clasare, înaintată de deţinător, de către Comisia Naţională a Muzeelor şi Colecţiilor. Dacă opţiunea nu este valabilă, nu se va bifa.

ORDIN MIN. NR. 

Câmpul consemnează numărul ordinului de ministru prin care a fost validată propunerea de clasare a obiectului fişat. 

DATA

Câmpul consemnează data la care a fost validată propunerea de clasare a obiectului fişat. 
Informaţia se completează în câmp după formula: ZZ.LL.AAAA.

POZIŢIA

Se va consemna numărul din lista anexată Ordinului de Ministru la care se regăseşte obiectul clasat.

TITLUL, INFORMAŢIA LA TITLU ŞI MENŢIUNEA DE RESPONSABILITATE 

Cuprinde datele prevăzute în zona ISBD (A): titlul propriu-zis; titlul paralel (dacă există); informaţii despre titlu şi menţiunea de responsabilitate
Titlul propriu-zis este primul element al descrierii. Titlul propriu-zis este primul element al descrierii chiar atunci când este precedat, pe pagina de titlu, de menţiuni de responsabilitate, menţiuni de ediţie, menţiuni privitoare la serie, tipărire, preţ sau altă informaţie care nu constituie informaţie la titlu. Titlul propriu-zis se transcrie de pe pagina de titlu cuvânt cu cuvânt, dar nu neapărat cu majuscule sau cu punctuaţia iniţială. În mod excepţional, un titlu foarte lung poate fi prescurtat la mijloc sau la sfârşit, dacă acest lucru este posibil fără a schimba înţelesul titlului, fără pierderea informaţiei de bază şi fără a cauza erori gramaticale. Omisiunile se marchează prin puncte de suspensie.
Dacă aceste informaţii sunt luate din alte surse (consemnări în cataloage etc) informaţiile din această zonă se trec în paranteze drepte.

Titlul paralel – titlul scris în mai multe limbi
Când pe pagina de titlu a publicaţiei există titluri în mai multe limbi sau scrieri, cele care nu sunt selectate ca titlu propriu-zis se transcriu ca titluri paralele.
În cazul în care avem un titlu paralel, titlul propriu-zis se stabileşte în funcţie de succesiunea titlurilor, de caracterele tipografice utilizate, de faptul că unul din titluri este în limba în care este redactată partea principală a lucrării. Dacă aceste criterii nu pot fi aplicate se alege titlul care apare în partea dreaptă. Se redau toate titlurile paralele separate între ele prin semnul egal.
Un titlu paralel, ca echivalent al titlului propriu-zis, poate lua aceeaşi varietate de forme. O menţiune de responsabilitate, o altă informaţie la titlu, sau o menţiune în legătură cu publicaţia, etc. se pot afla în relaţie semantică cu titlul paralel, deci se transcriu ca parte integrantă a acestuia.

Exemplu:
Theion kai hieron Evanghelion, Hellenovlahikon [...] = Sfânta oi dumnedzaiasca Evanghelie elineasca şi rumânească [...]: acuma întâi alcătuită într-amândoao limbile  (Evanghelie, Bucureşti, 1693)

Informația la titlu
Expresia care urmează, de cele mai multe ori după titlu, şi care prezintă o informaţie suplimentară din punct de vedere al conţinutului adusă titlului lucrării.

Exemplu: 
Didahii: adecă învăţături pentru creaşterea fiilor la îngropăciunea pruncilor morţi (Didahii, Buda, 1809)
	
Ceaslov: care cuprinde în sine toatã slujba de zi şi de noapte  (Ceaslov, Râmnic, 1784)

Mențiunea de responsabilitate
O menţiune de responsabilitate este acea menţiune referitoare la orice fel de entitate (persoană sau organizaţie) responsabilă pentru, sau coautoare a conţinutului intelectual şi artistic al unei lucrări cuprinse în publicaţia descrisă. Poate fi, de asemenea, menţionată contribuţia oricărei entităţi responsabile de elaborarea lucrării. Cuprinde informaţii referitoare la responsabilităţile intelectuale ale lucrării (autor, coautor, traducător).
O menţiune de responsabilitate se poate raporta la entităţi precum scriitori, artişti, etc., a căror lucrare este întruchipată de respectivul volum, fie direct - autor de text, compilator, traducător, ilustrator, gravor, - fie indirect: cei care adaptează o lucrare deja existentă având acelaşi suport, sau nu, cu originalul; organizaţii sau indivizi care sponsorizează munca oricăruia dintre cei mai sus menţionaţi
O menţiune de responsabilitate se transcrie ca atare, în termenii în care apare exprimată pe pagina de titlu.
	
Titlurile  profesionale, onorifice  etc. aflate înaintea numelor de persoane se înregistrează ca atare. 
Exemplu:
(Istoria pentru începutul românilor în Dacia, Buda, 1812)
Istoria pentru începutul romanilor în Dacia / întocmită de Petru Maior de Diceo-Sinmartin 

(Lafsaicon, Bucureşti, 1760)	
Lafsaicon: Întru care sã cuprinde vieţi pustniceşci, de bãrbaţi, şi de muiari / Ce s-au scris de Iraclid Episcopul Capadochiei 

TITLUL UNIFORM

Titlul uniform este format din titlul stabilit ca fiind cel mai cunoscut  (în limba originală, sau de mai mare circulaţie). Conţine un punct unic de acces pentru cazul lucrărilor anonime, sau o vedetă uniformă pentru operele care au cunoscut de-a lungul timpului multiple versiuni, traduceri, ediţii, apărute sub diverse titluri. 

Exemplu: 
(Cazania lui Varlaam, Iaşi 1643)
Carte românească de învăţătură//din multe scripturi tălmăcită din limba slovenească pre limba Romeniască//de Varlaam//cu zisa şi cheltuiala a lui Vasile Voivodul.
Titlul uniform: Caznia lui Varlaam

TITLUL TRADUS

Conţine traducerea titlului lucrării, efectuată de catalogator sau luată din altă sursă decât sursa principală de informaţie. Titlul pe care se bazează traducerea trebuie sa fie titlul propriu-zis.

Exemplu:
Istoria tes Blakhias poliotike kai geographike apo tes arkhaiotates autes katastaseos eos tou 1774 etous.... :Viena, 1806

Titlul tradus: Istoria politică şi geografică a Ţării Româneşti

EDIŢIA

Aici se vor include informaţiile care se referă la numărul ediţiei, la caracteristicile acesteia şi a responsabilităţilor legate de ediţie aşa cum sunt ele trecute pe carte. Menţiunea de ediţie se face în termenii folosiţi pe publicaţie.
Menţiunea de ediţie se înregistrează: 	,	
 a) când pe publicaţie figurează o menţiune explicită referitoare la ediţie;
 b) când publicaţia conţine diferenţe semnificative în raport cu ediţiile anterioare ale aceleiaşi lucrări, deşi acest lucru nu este menţionat în publicaţie;
c) când publicaţia aparţinând unei ediţii prezintă  diferenţe semnificative în raport cu o ediţie anterioară, iar aceste schimbări sunt sau nu indicate printr-o menţiune explicită pe publicaţie.
Când se ştie că respectiva ediţie conţine modificări importante faţă de ediţiile anterioare, dar acest lucru nu este menţionat în publicaţie, informaţia se încadrează între paranteze drepte, în limba în care este redactată pagina de titlu sau substituentul ei.

Exemplu:
(Evanghelie, Râmnic, 1784)
Sfânta şi Dumnezeiasca / Evanghelie / Acuma al doilea Tipărită, Întru / întâia Domnie a prea luminatului şi / Prea Înălţatului Domn / Io Mihail/Constandin Şuţul Voevod
Ediţia: Acuma al doilea Tipărită

(Ceaslov, [Blaj], [1773])
Ediţia: [a patra oară tipărit}

(Slujba Cuviosului Părintelui nostru Dimitrie de la Basarabov, Bucureşti, 1801)
Ediţia: [Ed. a 2-a, îmbogăţita]

Menţiunea de responsabilitate referitoare la ediţie se indică ori de câte ori figurează pe publicaţie, precizând contribuţia persoanelor sau colectivităţilor nominalizate la realizarea ediţiei respective
Aceste menţiuni pot exprima diverse contribuţii referitoare la conţinutul intelectual sau artistic al ediţiei, de exemplu persoana care a revizuit sau ilustrat o nouă ediţie. 

Exemplu:
(Evanghelion, Buzău, 1699)
Ediţia: acum tipărit întâi / pren osteneala a însuş episcopului de Buzău Kyr Mitrofan

(Statuta jurium municipalium Saxonum in Transylvania, Corone [Braşov], 1583)
Ediţia: visa, locupletata et edita / cum gratia regia et Privilegio Decennali

LOC PUBLICARE / TIPÂRIRE

Câmpul cuprinde informaţiile din zona 4 ISBD (A). 
Locul de publicare, difuzare se înregistrează aşa cum figurează pe publicaţie, cu ortografia şi în forma gramaticală în care apare.

Exemplu:
Viennae, Parisiis

Se includ, de asemenea, prepoziţiile care preced denumirea localităţii, ca şi orice cuvinte sau sintagme care marchează cazurile gramaticale ale denumirii, dar nu sînt legate de numele editorului, de o adresă sau o dată.

Exemplu: 
În Bucuresci

 Dacă se ştie că informaţia este greşită, se adaugă forma corectă între paranteze drepte, iar sursa de informare se redă în note.

Exemplu:  
Paris [i.e Leiden]

Când sursa de informare consemnează numai o adresă sau un simbol (marcă tipografică, firmă), fără numele localităţii, acest nume se indică intre paranteze drepte, ca element principal al locului de editare, iar adresa sau simbolul se înregistrează în menţiunea de ediţie.
Pentru identificarea localităţii, pe lângă forma din publicaţie, se înregistrează între paranteze drepte şi denumirea actuală a localităţii.

Exemplu : 
Magno-Varadini [Oradea]
Targovitza [Târgovişte]

Pentru identificarea Iocalităţii sau pentru a o diferenţia de alta cu acelaşi nume, după locul de publicare, difuzare se dă,  dacă este necesar, mumele ţarii sau o indicaţie similară, între paranteze drepte.
Dacă pe publicaţie sunt menţionate două sau mai multe locuri de publicare, fără ca vreunul sa fie evidenţiat prin mijloace tipografice sau de altă natură, se redau toate, în ordinea din sursa de informare.

Exemplu : A Lausamie et se trouve â Paris

Locul de publicare, difuzare furnizat de altă sursă de informare decât publicaţia se încadrează între paranteze drepte, indicându-se în note sursa de informare.
Locul de publicare sau de difuzare incert se notează între paranteze drepte, în limba şi cu caracterele publicaţiei, urmat de semnul întrebării. 
.
Exemplu: [Amsterdam?]

Când nu se poate indica un loc probabil de publicare, se dă, între paranteze drepte, numele statului, provinciei, ţinutului. Dacă nici un loc de publicare nu poate fi dat, se notează, între paranteze drepte, abrevierea [s. l.]
Dacă numele locului de publicare, difuzare apare în mai multe limbi sau scrieri, se dau toate aceste menţiuni paralele. 

Exemplu : Brussel = Bruxelles

EDITURĂ/EDITOR/TIPOGRAFIE/TIPOGRAF/COPIST

Numele editorilor, librarilor şi al tipografilor lucrării (dacă sânt incluşi în aceeaşi sursă de informare, informaţiile cu privire la locul lor de activitate, cât şi menţiunile de tipărire şi retipărire se înregistrează aşa cum figurează pe publicaţie.

Exemplu:
Buzău: Tipăritu-s-au în Sfânta Episcopie, în Tipografia domnească, la anul de la zidirea lumii 1702.

Când în sursa principală de informare este dată numai adresa ori însemnul editorului, al librarului ori al tipografului, numele acestora se încadrează între paranteze drepte, dacă figurează în publicaţie. Dacă nu, numele se indică în note, împreună cu sursa de informare.

Exemplu:
Datele de publicare: Hermannstadt [Sibiu]: [Jakob Thilo],1619

Pentru publicaţiile cu mai mulţi editori, se înregistrează numele tuturor editorilor menţionaţi.
Dacă numele editorului nu este cunoscut se încadrează între paranteze drepte abrevierea [s.n.]

Exemplu:
(DERO Roemisch-Käyferl. auch zu Hungarn vnd Boeheimb, Cibinii [Sibiu], 1692)
Datele de publicare: Cibinii [Sibiu]: [s.n.], die 18. Januar. Anno 1692

DATA

Anii în care se editează publicaţia se reproduc după  publicaţie. Datele după alte calendare decât cel gregorian se redau ca atare, adăugindu-se, între paranteze drepte, datele echivalente cu calendarul gregorian.
Dacă se ştie că data publicării sau tipăririi este incorectă sau a fost tipărită greşit, ea
se notează întocmai, iar data corectă se adaugă între paranteze drepte.

Exemplu: 1703 [i.e. 1730]

Când publicaţia descrisă se compune din mai multe volume, părţi sau fascicule, apărute în decursul mai multor ani, se indică datele primului şi ultimului volum, legate printr-o linioară.

Exemplu: 1513-1524

Dacă succesiunea de publicare nu corespunde celei a numerotării volumelor, data de apariţie se indică în ordinea numerotării volumelor.

Exemplu: 1561, 1564, 1562, 1560
	*
Dacă părţile unei lucrări au pagini de titlu individuale, datate diferit faţă de pagina de titlu a întregii lucrări, acest fapt se specifică in note.

AN DE ÎNCEPUT

Câmpul a fost adăugat în vederea unei viitoare selecţii pentru o precizare mai exactă a intervalului temporar atunci când cartea a fost publicată într-un interval mai lung sau atunci cand nu se cunoaşte exact anul de apariţie.
Câmpul precizează anul de început al perioadei în care a început publicarea cărţii  , atunci când nu cunoaştem datarea exactă sau atunci cand publicarea lucrării se întinde pe mai mulţi ani.

Exemplu:
DATARE:		Prima jumătate a secolului al XIX-lea
AN DE ÎNCEPUT: 		1801

Tot în acest câmp, prin convenţie, s-a stabilit că se transcrie şi datarea exactă, în cazul documentelor datate, pentru a uşura căutarea pieselor datate care au un criteriu de selecţie Datarea.

AN DE SFÂRŞIT

Câmpul a fost adăugat în vederea unei viitoare selecţii pentru o precizare mai exactă a intervalului temporar atunci când cartea a fost publicată într-un interval mai lung sau atunci cand nu se cunoaşte exact anul de apariţie.
Câmp care precizează anul de sfârşit al perioadei în care a început publicarea cărţii  , atunci când nu cunoaştem datarea exactă sau atunci cand publicarea lucrării se întinde pe mai mulţi ani.

Exemplu:
DATARE:		Prima jumătate a secolului al XIX-lea
AN DE ÎNCEPUT: 		1801
AN DE SFÂRŞIT:		1850

VOLUM

Numărul volumului descris, dacă lucrarea are mai multe volume.

PAGINAȚIA

Câmpul conţine descrierea datelor cantitative prevăzute de editori, în punctuaţia ISBD (A), din zona 5.
Pentru publicaţiile într-un singur volum se notează numărul de pagini, de foi, de coloane.
Dacă foile publicaţiei sunt numerotate pe ambele feţe, ele se înregistrează ca pagini, dacă sunt numerotate pe o singură faţă, se înregistrează ca foi. Dacă foile sunt imprimate pe o singură faţă, faptul se numerotează în note.
Se înregistrează numărul de pe ultima pagină, foaie sau coloană a fiecărei suite numerotate. Numerele, în cifre arabe sau romane, se reda aşa cum figurează în publicaţie. Dacă paginile sau foile sunt numerotate prin litere, nu prin numere, se notează prima şi ultima literă, precedate de abrevierea ce desemnează pagina sau foaia. Dacă cartea este numerotată cu alfabet chirilic, se face transpunerea în cifre arabe.

Exempu: IV, 328 p.
               15 f., 328 p.
               328 p., 52 coloane
               32, 328, 40, 16 p.
               p.  A-K

Dacă numerotarea cu cifre arabe continuă pe cea cu cifre romane, paginaţia întregii suite se dă în cifre arabe.
Dacă  numărul de pe ultima pagină, foaie sau coloană a unei suite numerotate este incorect, el se redă aşa cum figurează pe publicaţie, urmat de numărul corect, între paranteze drepte.

Exemplu:  XIV, 823 [i.e. 328 p.]

Suitele nenumerotate de pagini sau foi se pun în paranteze drepte şi se notează cu cifre arabe.

Exemplu: [4], 202 f. 

Dacă primele file sunt notate cu cifre romane, ele se dau ca atare. 

Exemplu: XX, 115 f

Dacă publicaţia este nepaginată, desemnarea specifică a materialului se face prin termenul foi, precedat de numărul scris cu cifre arabe între paranteze drepte.
Dacă publicaţia conţine mai mult de trei suite de pagini, foi ori coloane numerotate, sau combinate cu una ori mai multe suite nenumerotate, se înregistrează totalul paginilor, foilor sau coloanelor, urmat de expresia în pag. multiplă.

  Exemplu: 100 p., în pag. multiplă.
Numărul paginilor sau foilor cu planşe, necuprinse în numerotarea paginilor sau foilor cu text, se dă după menţionarea suitelor de pagini, indiferent dacă planşele sunt grupate sau dispersate în întreaga publicaţie ori dacă nu există decât o singură planşă.  Sultele de pagini cu planşe numerotate sau nenumerotate se menţionează la fel ca suitele de pagini sau foi.
 Exemplu: 245 p., 24 f. pl.

Paginaţia unei publicaţii în mai multe unităţi fizice numerotate în continuare se notează între paranteze rotunde, după numărul de unităţi fizice.

Exemplu: 8 vol. (850 p.)

Paginaţia unei publicaţii în mai multe unităţi fizice nenumerotate în continuare, se notează individual, între paranteze rotunde, după numărul de unităţi.

Exemplu: 5 vol. (32, 46, 36, 18, 48 p.)
                3 vol (X, 210; VI, 32; III, 40 P.)

Dacă publicaţia este ilustrată, după paginaţie se notează abrevierea il.

Exemplu: 8 vol.: il.

Ilustraţiile de o categorie specifică (de exemplu, hărţi, planuri, portrete, note muzicale) pot fi evidenţiate după abrevierea il. sau pot înlocui această abreviere.

Exemplu:   402 p.: il., h.
                 402 p.: h., plan.

DIMENSIUNI

Se măsoară înălţimea copertei, paralel cu cotorul, exprimată în centimetri şi notată în paranteze rotunde după format.
Cifrele se rotunjesc din 0,5 în 0,5 centimetri

 Exemplu: (18,2 cm) se trece (18,5 cm)

Dacă dimensiunile publicaţiei sunt neobişnuite, înălţimea şi lăţimea se notează între paranteze rotunde după format.

Exemplu: (21 x 30 cm)

OGLINDA PAGINII ETALON

Sunt notate dimensiunile unei pagini complete, editate din cuprinsul cărţii. Este necesară această informaţie pentru a stabili dacă este vorba de aceeaşi ediţie în cazul în care avem mai multe exemplare a unei publicaţii. Se măsoară de la primul cuvânt tipărit pe pagina respectivă, până la ultimul cuvânt tipărit din aceeaşi pagină.

ILUSTRAŢII / ORNAMENTE TIPOGRAFICE

Tipul de ilustraţii întâlnite într-o publicaţie sunt: 
-    ilustraţie de carte
-	foi frontispiciu
-	hărţi
-	portrete
-	hărţi maritime
-	planuri
-	planşe
-	muzică scrisă
-	facsimile
-	blazoane
-	arbori genealogici
-	formulare
-	eşantioane
-	audioînregistrări
-	folii transparente
-	sublinieri fosforescente
-	miniaturi
-	ornamente manuale
-	iniţiale miniate
-	ornamente tipografice
-	tabele
-	figuri
-	desene
-	diafragme
-	grafice
-	fotografii
-	alte ilustraţii

Ornamente tipografice:
Sunt enumerate sau descrise ornamentele întâlnite în ediţia respectivă: gravuri, xilogravuri, frontispicii etc.

ALFABET

Alfabetul utilizat în scrierea textului se poate reda prin următoarele coduri:
= ba		- latin extins (cu diacritice)
= bb		- latin de bază
= bc		- gotic
= bd		- de tranziţie
= ca		- chirilic
= cb		- glagolitic
= da		- japonez
= db		- japonez - kanji
= dc		- japonez - kana
= ea		- chinez
= fa		- arab
= ga		- grecesc
= ha		- ebraic
= ia		- tailandez
= ja		- devangari
= jb		- sanscrit
= ka		- corean
= la		- tamil
= ma		- armean
= na		- georgian
= zz		- alt alfabet

LIMBA

Rubrica în care se consemnează limba textului poate semnala următoarele situaţii: limba textului propriu-zis, limba textului intermediar, limba textului original, limba rezumatului sau a citatelor din text, limba tablei de materii, limba paginii de titlu (care poate fi diferită de limba textului) şi limba materialelor însoţitoare (rapoarte, tabele, instrucţiuni). Ea se repetă pentru fiecare limbă distinctă.

SUPORT TEXT

Câmpul conţine informaţii referitoare la tipul suportului publicaţiei. Acesta poate fi: pergament, hârtie cu filigran, hârtie specifică fără filigran, hârtie obişnuită, hârtie neacidă.

NOTE GENERALE

În acest câmp se consemnează toate caracteristicile ediţiei: informaţii referitoare la titlul propriu-zis, la ediţia publicaţiei înregistrate (precizări şi detalii sau istoricul bibliografic al publicaţiei, dacă aceste date sunt cunoscute), comentarii referitoare la datele de publicare, difuzare (în cazul serialelor informaţiile se referă la schimbările intervenite în publicare pe parcursul apariţiei lor), comentarii referitoare la diferenţele cantitative existente între diferitele ediţii ale cărţii (paginaţie, format, suplimente etc.).

CUPRINS

Conţine informaţii referitoare la cuprinsul unităţii bibliografice.

LEGĂTURA ŞI STAREA DE CONSERVARE

Sunt specificate informaţiile ce ţin de legătura exemplarului. 
Exemplu: 
•	Copertă din piele brună cu 4 caboşoane şi încuietori metalice. Cotor pe 4 nervuri profilate. Coperta 1 : chenar fitomorf, reluând motivele ornamentale ale cărţii; scenă religioasă centrală în chenare aurite. Coperta 2 : două chenare aurite; în medalionul central, o scenă religioasă / Iacob Feyns fiul (1900-1920).

STARE CONSERVARE (DESCRIPTIV)

În acest câmp sunt prezentate informaţii legate de starea de conservare a exemplarului.
Exemplu: 
 - hârtie fragilizată (se desprind fragmente la atingere);
- complex de deteriorări apărute datorită umidităţii excesive în care a fost ţinut volumul: biodeteriorare, pătare, fragilizare generală

EX LIBRIS

Informaţiile legate de ex-libris-urile întâlnite pe carte.

Exemplu:
Ex libris: Ghenadie episcop al Râmnicului. 1836 [p.15]
Ex libris: Biblioteca „I.C. Brătianu” / Titu Dan Elian [Coperta 1 interior]

ORNAMENTE MANUALE

Ornamentele făcute manual.

Exemplu:
4 miniaturi / Filip Ieromonahul (fiecare miniatură reprezintă portretul unui evanghelist), roşu, negru [f. 16, 26v, 38v, 45v]

ÎNSEMNĂRI

Sunt menţionate însemnările care se găsesc pe carte.

Exemplu: 
Însemnări: „Aceasta veche carte amu găsito la anu 1872 de la Christos la moşia noastră Brădesci, care carte dupe cum o arată etatea s-a scris la cea dintîi foaie josu” / M.N. Seulescu (27.05.1872), alfabet chirilic [coperta 1 interior]

NOTE DE EXEMPLAR (ALTELE)

Se menţionează, în acest câmp, alte note de exemplar decât cele prevăzute în câmpurile anterioare

CRITERII BIBLIOFILIE

Sursele bibliografice menţionate întăresc dovezile că documentul pe care îl prelucrăm este sau nu o valoare bibliografică înregistrată în cataloagele şi bibliografiile naţionale sau internaţionale.
Criteriile de bibliofilie ce se aplică unei ediţii sunt:
-	ediţie princeps
-	ediţie primă
-	ediţie originală
-	ediţie definitivă, „non varietur” (menţionată pe carte)
-	ediţie integrală de opere complete
-	ediţie de lux sau bibliofilă (editată de o asociaţie (societate) de bibliofilie, specificată pe carte)
-	ediţie omagială şi festivă
-	ediţie apărută în ilegalitate
-	ediţie mascată
-	ediţie premiată
-	ediţie a cărei tipărire a fost oprită (rămasă în şpalt)
-	ediţie cu tiraj limitat (cu fiecare exemplar numerotat)
-	ediţie ilustrată de un artist consacrat, într-o tehnică originală (dar nu o reproducere mecanică)
-	ediţie cu diverse stadii şi variante ale gravurii, în diferite tehnici
-	ediţie cu desene şi gravuri originale
-	ediţie cu curiozităţi de subiect (statute ale unor societăţi secrete, curiozităţi literare, etc.)
-	ediţie cu curiozităţi tipografice (format curios; format liliput sau gigant; mod curios
-	ediţie imprimată pe hârtie de fabricaţie specială (de mână, Japon, Alfa, Lafuma, Holande etc., hârtie de diverse culori etc.)
-	ediţie tipărită pe alt suport decât hârtie (mătase, material plastic etc.)
-	ediţie cu legătură artistică (semnificativă pentru o epocă, o şcoală, un atelier)
-	vechime (conform limitelor stabilite în mod convenţional, de la ţară la ţară)
-	primă ediţie tipărită printr-un procedeu tehnic nou
-	alt criteriu (valori de interes local etc.).

VEDETE RESPONSABILITATE

În acest câmp se consemnează numele de persoană, de familii, sau de colectivităţi ce au responsabilitate intelectuală asupra entităţii descrise în unitatea bibliografică (autori, editori, traducători etc.) 
Se trec formele cele mai cunoscute sau unanim recunoscute.

DESCRIPTORI

Se precizează aici subiectul cărţii.

Exemplu:
pictură pe lemn – Maramureş – sec. XIX
religie. cărţi liturgice – sec. XVII

SURSE BIBLIOGRAFICE

În acest câmp se trec datele referitoare la materialele bibliografice din care este luată informaţia pentru descrierea efectuată, dacă este cazul.

OGLINDA PAGINII DE TITLU

În cazul în care nu se identifică în mod cert şi corect titlul publicației, caseta poate fi completată cu oglinda paginii de titlu, care înseamnă o transcriere fotografică a acesteia.
Se trece informaţia aşa cum apare pe pagina de titlu, separându-se rândurile între ele prin liniuţă oblică (//). Este necesară această informaţie numai dacă nu s-a completat rubrica titlului şi menţiunii de responsabilitate.

Exemplu:
* Pagina de titlu: Lesicon // Roma'nescu-La'tinescu-Ungures // cu-Nemţesci // Quare // de mulţi autori, în cursul 'a trideci, şi // mai multoru ani s'au lucratu. // seu //Lexicon // Valachico-Latino-Ungarico- // Germanicum // quod // a pluribus auctoribus triginta et // amplius annorum elaboratum est. // Bude typis et sumtibus typographiae Regiae Universitatis Hungaricae // 1825.

INCIPIT

Nota prin care se marca începutul textului în manuscrisele medievale şi în primele tipărituri. Deoarece nu purta titlu, textul multor manuscrise începea cu formula "hic incipit liber" urmată de unele explicaţii asupra conţinutului. INCIPIT corespunde formulelor introductive slavone EJE NACIOLO sau SKAZANIE folosite şi în scrierile vechi.

EXPLICIT

Prescurtare a formulei de încheiere "Explicitus est liber" care figurează ţn vechile manuscrise, menţionînd uneori şi titlul şi autorul lucrării, data şi locul copierii.

MOD DEŢINERE 

Se bifează pătratul corespunzător felului în care bunul cultural a ajuns la deţinătorul său actual (achiziţie, donaţie, transfer, cercetare, custodie, etc.).

PROPRIETARI ANTERIORI

Se completează numele şi prenumele proprietarilor sau denumirea instituţiei căreia i-a aparţinut documentul înainte de a ajunge la proprietarul său actual.

DATA INTRĂRII

Conţine data intrării bunului cultural în posesia deţinătorului respectiv. 
Se completează sub forma: ZZ/LL/AAAA.

Exemple:
DATA INTRĂRII:		14.09.1978
DATA INTRĂRII:		05.02.1985

PREŢ ACHIZIŢIE

Conţine (numai pentru bunurile dobândite prin achiziţie) preţul la care a fost achiziţionat bunul fişat, exprimat în lei.
Exemplu:
PREŢ ACHIZIŢIE:		2.000.000 lei

VALOARE NOMINALĂ 

Conţine valoarea în lei a bunului cultural, estimată conform criteriilor stabilite de Ministerul Culturii.

Exemple:
VALORE NOMINALĂ:		7000000

LOC DE PĂSTRARE

Se menţionează locul de păstrare al cărţii. Pentru expunere permanentă: expoziţia, sala vitrina. Pentru depozit: depozitul, dulapul, eventual raftul şi cutia. Alte posibilităţi: bibliotecă, lăcaş de cult, colecţie muzeală (la culte etc.), locuinţa deţinător particular, incintă instituţie etc.

STARE DE CONSERVARE

Conţine menţionarea stării de conservare a bunului cultural la momentul fişării, conform listei:

foarte bună
bună
relativ bună
mediocră
deteriorată

BUN DE EXPUS

Acest câmp a fost prevăzut pentru a facilita alegerea pieselor care pot face parte dintr-o expoziţie sau alta, deoarece simpla consemnare a stării de conservare în câmpul respectiv (bună, foarte bună) nu sugerează destul de explicit dacă obiectul respectiv poate fi selectat pentru expunere. Un obiect poate fi bun în sensul stării fizice (adică nu este rupt, găurit sau are integritate fizică, însă nu serveşte temei expoziţiei din diferite motive)
De aceea marcarea sau nemarcarea câmpului trebuie să se facă ţinând cont de necesitatea semnalării stării de expunere.

FIŞA CONSERVARE / RESTAURARE

Conţine numărul fişei de restaurare / conservare, în care obiectul fişat de noi este privit din punct de vedere al conservării sau restaurării menţionându-se în detaliu operaţiile (şi substanţele) prin care a trecut precum şi datele la care acestea au avut loc.

FOTO

Conţine numărul fotografiei care reprezintă obiectul fişat.

DIAP. 

Conţine numărul diapozitivului obiectului.

CLIŞEU

Conţine numărul clişeului care reprezintă obiectul fişat

DESEN

Conţine numărul desenului obiectului fişat.

SCHIŢĂ

Conţine numărul schiţei obiectului fişat.

DIGITALĂ

Conţine numărul fotografiei digitale care reprezintă obiectul fişat.

VIDEO

Conţine numărul casetei video pe care este înregistrat obiectul fişat.

ACHIZIŢIONAT DE

În cazul în care obiectul a fost achiziţionat pe teren, se va completa numele şi prenumele celui care l-a achiziţionat.
DATA 

În cazul în care obiectul a fost achiziţionat, se va trece data la care a avut loc achiziţia, sub forma ZZ/LL/AAAA 

Exemple:
DATA ACHIZIŢIONĂRII:		21.10.1978
DATA ACHIZIŢIONĂRII:		07.04.1990

ÎNTOCMIT

Conţine numele şi prenumele celui care a întocmit fişa.
DATA / SEMNĂTURA

Conţine data întocmirii fişei, completată sub forma ZZ/LL/AAAA, şi semnătura celui care a întocmit fişa.
EXPERTIZAT / VERIFICAT

Conţine numele şi prenumele celui care a verificat fişa sau a expertizat obiectul în vederea clasării lui în Tezaur.
DATA / SEMNĂTURA

Conţine data verificării sau a expertizei, completată sub forma ZZ/LL/AAAA, şi semnătura celui care a verificat / expertizat obiectul fişat.